Metsästä tekstiiliksi –
sieniväreillä painettuja sisustuskankaita

Helsingin yliopiston Kasvitieteellisen puutarhan näyttelytilassa
1.3.–3.4.2005

1 Tausta

Riikka Räisäsen väitöskirjassa ”Anthraquinones from the Fungus Dermocybe sanguinea as Textile Dyes” lähestyttiin luonnon väriaineilla värjäämistä monitieteellisestä näkökulmasta. Kiinnostuksen kohde oli paitsi luonnon väriaineiden historiassa ja perinteisissä värjäysmenetelmissä myös uusissa sovellutuksissa kuten puhtaiden luonnon väriaineiden soveltuvuudessa teolliseen värjäykseen. Väitöskirjassa tutkittiin veriseitikki-sienestä eristettyjen puhtaiden väripigmenttien soveltuvuutta sekä luonnon kuitujen että tekokuitujen värjäämiseen. Väitöskirjatutkimus osoitti, että luonnon väriaineista voidaan saada aikaan kirkkaita värejä, joilla on hyvät värinkesto-ominaisuudet erilaisissa tekstiilimateriaaleissa ja ne tarjoavat varteenotettavan vaihtoehdon synteettisille väriaineille.
Luonnon väriaineilla värjäys on osa suomalaista käsityöperinnettä ja kulttuuria, jonka ylläpitäminen ja soveltaminen nykypäivään sopivaksi on perinteen jatkumisen kannalta tärkeää. Uusiutuvat kasvit ja sienet muodostavat ehtymättömän luonnonvaran, joten uusien käyttömahdollisuuksien kartoittaminen on mielekästä. Luonnon väriaineiden laajamittaisemmalla hyödyntämisellä on merkitystä niin maaseudun toimeentulon lisääjänä kuin käsityöyrittäjyydessä. 
Sienet ovat kiinnostavia väriaineiden lähteitä erityisesti ekologiselta kannalta katsottuna. Sieniä kerättäessä sienirihmasto jää maahan eikä kerääjän siten tarvitse ajatella vahingoittavansa eliöitä ja luontoa. Veriseitikki ja verihelttaseitikki sisältävät runsaasti antrakinonirakenteisia väriaineita; mm. matara ja kilpikirvat, jotka jo vuosisatoja on tunnettu hyvinä väriaineiden lähteinä, sisältävät samankaltaisia väripigmenttejä. Veriseitikki kasvaa kuusimetsässä, verihelttaseitikki kuivassa kangasmetsässä. Molemmat ovat yleisiä koko Suomessa. Syötäviä sieniä kerätään verkostojen kautta jo nyt myyntiin. Näitä keruuverkostoja voitaisiin käyttää hyväksi myös värjäyssienten tapauksessa. Luonnonväriaineita hyödynnetään paitsi harrastus- myös käsiteollisessa mittakaavassa jo nyt jonkin verran. Resursseja käyttömahdollisuuksien lisäämiseksi on olemassa.

2 Tavoite

Tämän tutkimuksen tavoitteena on lisätä tietoa luonnon, erityisesti sienten, väriaineista ja niiden soveltuvuudesta tekstiilien värjäämiseen ja painamiseen teollisessa mittakaavassa. Tavoitteena on kehittää taloudellisesti kannattava menetelmä sienten keräämiseksi, väriaineen erottamiseksi jauhemaisena ja väriaineen käyttämiseksi teollisen mittakaavan painoprosesseissa. Tavoitteena on tuottaa sieniväreillä kuvioituja korkeatasoisia painokankaita sekä sisustus- että vaatetuskäyttöön. 
	Aikaisemmissa tutkimuksissa Helsingin yliopiston kemian professori Paavo Hynninen kehitti menetelmän antrakinoniväriaineiden eristämiseksi veriseitikki (Dermocybe sanguinea) –sienistä. Hän käytti tutkimuksissaan tuoreita sieniä. Hynnisen menetelmässä käytetään hyväksi sienen omaa β–glukosidaasi entsyymiä, joka katalysoi O-glykosyylisidoksen hydrolyysiä, jolloin väriaineet saadaan eristettyä vapaina antrakinoneina. Nämä yhdisteet soveltuvat niukemman vesiliukoisuutensa ansiosta paremmin tekstiiliväreiksi kuin antrakinoniglykosidit, joita tuoreiden sienten sisältämät väriaineet pääasiallisesti ovat. Eristysmenetelmän etuna on se, että väriaine saadaan jauhemaisessa muodossa. Tällä on merkitystä säilytettävyyden ja varastoitavuuden kannalta. Jauhemaista väriä käytettäessä väriaineen pitoisuus värjäysliemessä tai painopastassa voidaan tarkasti laskea, jolloin värisävyjen toistettavuus paranee. Sienistä eristetyn jauhemaisen väriaineen etu on myös siinä, että se saostettuna ja uudelleen kiteytettynä tuotteena sisältää puhdasta väripigmenttiä eikä juurikaan epäpuhtauksia. Näin voidaan olettaa, ettei esim. painoseula värin takia tukkeudu.

3 Hankkeen toteuttajat 

•	Kankaat painetaan Porvoossa toimivassa Confiture Printig Studio Painoakat Oy:ssä toimitusjohtaja, tekstiilitaiteilija Bella Nordquistin johdolla.
•	Väriaineiden eristäminen sienistä tehdään yhteistyössä Helsingin yliopiston kemian laitoksen kanssa, Prof. Paavo Hynnisen tutkimusryhmässä. 
•	Projektiin osallistuvat Helsingin yliopiston käsityöopettajan koulutuslinjan opiskelijat 
Reetta Virtanen, Sari Hiltunen ja Jenni Ruusunen, jotka tekevät pro gradu tutkielmansa projektiin ja sieniväreihin liittyen.
•	Kasvatustieteiden maisteri ja taiteiden ylioppilas (Taideteollinen korkeakoulu) Päivi Kovanen on suunnitellut näyttelyn nimikkokuosin, ”Metsänhenki”.
•	FT Riikka Räisänen, Helsingin yliopisto, toimii hankkeen johtajana sekä tutkijana

Riikka Räisänen						
Kotitalous- ja käsityötieteiden laitos
PL 8 (Siltavuorenpenger 10)
00014 Helsingin yliopisto
puh. 09-19129703
fax 09-19129701
riikka.raisanen@helsinki.fi
Lisätietoja ja kuvia projektista saatavissa osoitteessa:
http://home.edu.helsinki.fi/~riraisan/tutkimus/sp/sienipaino.htm